Gör dig beredd att möta din jävla skapare, Warlow!
Jag är inte Warlow. Jag är din jävla fefarfar.
Hur vet jag att du inte bara låtsas vara min farfar?
Jag har vakat över dig i hela ditt liv.
- Bevisa det. - Du bröt långfingret i fyran.
Du blev arg för att du inte kunde ge fingret åt din kompis Hoyt.
Du gjorde en avgörande touchdown mot Shreveport Bulldogs.
Jävlar. En bra match.
- Och du hade hårdporr under sängen. - Ja ja...
Om du är min släkting, varför sa du inte det?
Jag testade dig, och du misslyckades kapitalt.
- Du vet att jag hatar tester! - Jag letade efter en Stackhouse.
Jag hittade dig på en nattlig vansinnesvandring.
Du såg dina döda föräldrar och lät käften glappa för en främling.
Tänk om jag var Warlow?
Farfar, när Warlow kommer är jag redo för honom.
Warlow är tusentals år gammal. Troligen den äldsta levande vampyren.
Han är snabb och listig.
- Kan jag få den? - Om du vill vara med, skärp dig.
Fast jag är tveksam till om du är redo för det som ska hända.
- Jag fixar det. - Vi får väl se.
- Herregud, vad det bränner! - Det ordnar sig.
- Vad har hänt? - De sköt Tara. Det läker inte.
Den jävla guvernören.
- För helvete. - Hur gick det till?
Polisen har skaffat nya vapen. Kulan är kvar i kroppen.
- Vad gör du? - Jag tar ut den, Pam.
- Håll henne stilla. - Nej!
- Vad fan var det där? - En silverkula med UV-strålning.
- Får jag glaset. - Försiktigt.
- Var fick de tag i den? - Vad menar du?
General Cavanaugh sa att de utvecklade nya vapen.
- Generalen jag dödade. - En död general. Okej.
De klarade det. Människorna slår tillbaka.
- Vad trodde du? - De har aldrig slagit tillbaka förut.
Tru-Blood säkrade freden. Nu är det kört för oss vampyrer!
- Jag är inte rädd för människor. - Det var inte jag heller.
Men sen såg jag Tara grillas som en kyckling på spett!
Vi kanske borde vara rädda. De är fler än vi.
De har vapen och stal mina grejer!
Och du och ditt jävla Storråd blåste oss!
Jag är hemskt ledsen att din bar blev rånad och att du är rädd!
Men Eric och jag är lite upptagna med att döda en vampyrgud!
Om människorna vill ha krig ska de få krig.
Sök i vampyrbibeln efter vad Bill är.
- Jag har läst fram- och baklänges... - Försök igen!
Vad tänker du göra?
Jävla as.
- Bill! - Jag känner vampyrernas smärta!
- Fokusera. Vad ska jag göra? - De piskar henne med kedjor!
- Jag förstår inte. - En liten som är instängd!
- Vem då? - De tänker bränna honom.
De släpar honom efter en bil!
Och de skrattar!
- Var då? - På en väg. Och jag kan inget göra!
Åh nej, Bill... Vad i helvete!
Bill?
Bill, kom tillbaka. Vakna!
- Bill! - Bill.
Bill.
Tack, mina damer. Det var allt.
- Var är jag? - Vi är Ingenstans.
- Vad är det som händer med mig? - Vill du vara Bill Compton?
Lyssna noga, för vi har ont om tid. Det har börjat.
- Jag förstår inte. - Händelser är i rullning.
Hallå?
Är inte du servitris på den lilla restaurangen Merlotte's?
Och här står det att du ska jobba.
Det betyder att du ska servera mat och ta emot pengar.
Förlåt, Arlene. Det var en jobbig natt.
- Det är faktiskt inte mitt problem! - Jag kommer på en gång.
- Blåbärspannkaka och äggröra. - Hon är kvar hemma!
Jag ringer efter Holly.
Jävlar också. Det där är Patricks fru.
Vad gör hon här? Gå och prata med henne.
- Jag kan inte. - Jo, för familjens skull.
För mig och ungarna.
Jag vet vad som hände, Terry Bellefleur.
Patrick stack med en tjej!
Patrick skulle åka hem till dig, och sen försvann han, bara.
Han är inte här, eller hur?
Nej. Det är han inte.
Berätta sanningen. Har det aset stuckit ifrån mig?
Saken är den, Maggie...
- Patrick blev... - Ja, raring. Det har han.
Jag är Terrys fru Arlene.
Män håller varandra bakom ryggen, men du förtjänar att höra sanningen.
Han har stuckit, gumman. Jag är hemskt ledsen.
Jag har blivit bedragen.
Jag vet hur det är att älska nån som man trodde att man kände.
Men nu måste du vara stark, okej?
För dig själv och barnet i din mage.
- Kan du det? - Det här är helt ofattbart!
Raring, jag vet att livet kan vara ett riktigt helvete ibland.
Nej. Inte i dag.
Jag ska till jobbet.
Förbaskat!
- Är du okej? - Nej.
Ska jag ringa efter ambulans?
Vet du vad som har hänt?
Han kände lukten av mitt blod.
Jag blev överfallen av en vampyr.
Är du en fe?
- Jag är halvling. - Jag också.
- Du måste komma till sjukhus. - Nej. De kan inte hjälpa feer.
- Det här hade du inte behövt. - Jag vet.
Tack.
- Såg du vampyren? - Nej, allt gick så snabbt.
- Hur lyckades du komma undan? - Jag strålade honom.
Ligg kvar, så hämtar jag varmt vatten och bandage.
- Vad är det? - Inget. Du påminner om nån.
- Vem då? - Min första flickvän i high school.
- Fast du verkar snällare. - Du slog visst i huvudet också.
Hon kunde inte heller ta en komplimang.
Vänta, du tänker väl inte somna? Jag är redan försenad till jobbet.
Fasen också!
Hej. Var kommer ni ifrån?
- L.A. - Vermont.
Varsågod.
Är er mat ekologisk?
Här i Bon Temps handlar "ekologisk" om akustiken i kyrkan.
- Lafayette, hur är det med henne? - Vi har så trevligt. - Eller hur?
Tack. Jag kommer så fort jag kan.
Det är lugnt. Ta med lite mat, för det är tomt i skafferiet.
- Ursäkta, är du Sam Merlotte? - Ja.
- Får jag prata med dig en stund? - En annan dag. Jag har bråttom.
- Jag vet vad du är. - Förlåt?
- En skiftare, eller hur? - Va?
Du är en skiftare.
Jag förstår inte vad du pratar om.
Jag vet att ni håller er gömda.
Men vi måste börja inleda en dialog...
Jag vet inte vem du är...
Jag vet att hatorganisationen HPA sköt dig och Luna Garza.
Luna skiftade till Steve Newlin på tv. Hon är också skiftare.
- Polisen letar efter henne... - Tyst.
- Jag vill hjälpa dig. - Följ med mig.
Kom.
Vad vill du?
Jag vill att du kommer ut och berättar din historia.
- Nej! - Ibland blir jag lite för ivrig.
Jag heter Nicole Wright från Vampyrernas förenade samhälle.
Jag är inte intresserad.
- Det pågår ett krig mot vampyrerna. - Inte mitt problem.
Snart är de ute efter dig också. Tror du att det stannar vid vampyrer?
- Nej, därför håller jag mig gömd. - Exakt, du håller dig gömd.
Men om alla övernaturliga varelser kom ut, vad skulle de göra då?
- Döda oss. - Inte om ni kom ut offentligt.
Du måste våga ställa dig upp.
Då inspirerar du andra att göra samma sak.
Du verkar hygglig, men du vet inte ett skit om mitt liv.
Vet du vad Louisiana innebär?
Min vita mormor och min svarta morfar var frihetskämpar.
1961 trotsade de andra i medborgarrättsrörelsen-
- tog en buss och körde till Södern för att få slut på segregationen.
De blev överfallna. Deras handlingar blev startskottet för rörelsen.
Så visst fan vet jag vad det innebär.
Jag beklagar, men jag kan inte hjälpa dig.
Jag vet att du är rädd och jag vill inte förstöra för dig.
Men folk dör. Vi kan inte bara sitta och se på.
Vilka händelser?
En tyrann är på uppgång. Det är början till slutet.
- Du måste avsluta mitt verk. - Varför jag?
Du visade dig värdig när du vann striden om mitt blod.
- Är jag en gud? - Nej, Gud gjorde mig till sin vampyr.
Vissa tillber mig som en gud, liksom de kommer att tillbe dig.
- Men det finns ingen gud utom Gud. - Vad ska jag göra?
Bill! Bill, vakna! Jag har skaffat mat åt dig.
Du kanske bara är hungrig. Jag har ingen jävla aning.
Det är öppet!
- Hallå? - Kan du stänga dörren?
Jag kommer strax.
- Hej. Är du från tjänsteföretaget? - "Ätliga, smaskiga människor".
Ja, jag heter Veronica. Vi har inte så många kunder på dagtid.
- Schyst lya. - Tack.
Var inte nervös. Man måste ju få mat.
50 dollar i handleden, 75 i halsen och 150 på andra ställen.
Förlåt, men du är inte till mig.
Du är till honom.
Vad är det med honom?
Jag vet inte. Jag tänkte att han var hungrig.
- Hur är det med dig? - Han fick nåt anfall, och sen...
Bill, den här damen kommer med mat. Är du hungrig?
Hej, snygging. Mår du inte riktigt bra?
Jag kan nog få dig att må bättre.
Jag beklagar, men din vän verkar ha lagt av.
Minsta arvode är 50 dollar för att jag släpade mig hit.
Veronica...
Gode gud!
Bill, vad gör du?!
- Vad var det där? - Jag har ingen aning.
För inte så länge sen ville jag bli av med ljuset.
Varför det?
Jag var trött på att vara annorlunda. Trött på all smärta.
Ja.
Du...
Det spelar ingen roll hur man försöker. Det blir fel ändå.
Vi har nyss träffats, men jag ser att du är en bra person.
Det verkar inte spela nån roll. Det är snarare en belastning.
Det var inte min mening att tränga mig på.
- Ska du verkligen röra på dig? - Du har varit väldigt snäll.
Vänta.
Jag vet inte vad du heter.
- Ben. Och du? - Sookie.
- Vart ska du? - Dit vägen för mig.
- Vägen var inte riktigt på din sida. - Jag klarar mig.
Det är länge sen nån visade mig minsta vänlighet.
Sånt får den stora stygga världen att verka lite mindre ödslig.
Adjö, Sookie.
Det finns ett ställe. Ett tryggt ställe för feer.
Hallå! Maurella!
Kom hit, Maurella! Det är inte roligt.
De bara växer! Vad fan är det här?
De är feer! Jag vet inte ett skit om febarn!
Du måste hämta dem, snälla! Jag klarar inte det här ensam.
Jag vill vara en bra pappa, men jag vet inte hur man gör.
Var är portalen? Var försökte Warlow bryta igenom?
Jaha, i badrummet på övervåningen.
Sookie! Sook, är du här?
Hon är inte här.
Enligt Sookie svävade han i luften. Ansiktet såg ut att vara bakom plast.
- Vad fan...? - Ingången till en förfärlig plats.
När Warlow visade sig för din syster försökte han bryta sig igenom.
- Vad gör du? - Jag ska se om han lyckades.
Farfar?
Farfar!
Farfar! Är du okej?
Det är värre än jag trodde.
- Varför kom du till Bon Temps? - Jag vill slå ner mina bopålar.
Jag har haft det jobbigt. Nu vill jag leva ett gott liv.
Jag hoppades att jag skulle få träffa dig igen.
- Bjuda ut dig, som tack. - Vad snällt.
Men det är inte rätt tidpunkt för mig att inleda en relation just nu.
Om det var så du menade, alltså.
Jag har nyss förlorat Bill.
- Vem är Bill? - Förlåt?
Jag har en dålig vana att läsa tankar...
Bill är... Förlåt, jag måste börja gå tillbaka.
- Jag ville inte göra dig ledsen. - Det är inte ditt fel.
Jag borde inte promenera med stiliga främlingar. Det slutar aldrig väl.
Tibbideaux Fields ligger ditåt. Där är det skyltat till feklubben.
"Och så hände det att människorna ledde Lilith till solen."
"Och så skall ske igen. När blodet stiger blir två till en."
"När ljus och mörker krockar är frälsningen nära."
Din människa kom och lämnade blod.
- Var är Eric? - Han gick ut. Jag vet inte vart.
- Berättar inte han allt för dig? - Tydligen inte. Människor...
- Har du varit uppe hela dagen? - Ja.
- Människorna ledde Lilith till solen. - Va?
Ett stycke i vampyrbibeln. Det är felöversatt.
Hälsa Eric att jag är ute.
Säg det själv. Han bad mig dra åt helvete.
Eric älskar dig, ska du veta.
Han ville inte berätta om mig, för det hade varit livsfarligt för dig.
Men han berättade om dig. Ofta och varmt.
Du är det som han är allra mest stolt över.
Han har ett konstigt sätt att visa det på.
Jag kommer sen.
Älskling, jag tar det på hemvägen. Jag är försenad.
Nej, mötet med guvernören. Jag ska äntligen få träffa honom.
Jag vet att hon är lite kärv, men hon är effektiv.
Man ska inte bråka med Texas...
Några från kampanjen ska gå ut och ta ett glas.
- Nej. - Jag tar med mig Gestapo.
Det är för farligt. Tyvärr.
Nej, det var min dotter som kom in.
- Ditt 17.30-möte är här. - Skicka in honom.
Nej, hon tog examen på Tulane.
- Guvernören tar emot nu. - Vad fint.
Tack.
Ja, det kan nog ordnas. Berätta vad det är du vill.
Då så.
Just det, okej. Hej då.
- Jösses, vilken pratkvarn. Ursäkta. - Inga problem.
- Sätt dig. - Tack. Jag vet att ni är upptagen.
- Ni är från... - Djurvårds- och fiskeministeriet.
- Angående... - ...trumpetartranan.
Förlåt, jag inte har läst förslaget. Vampyrerna tar all tid.
Och på det området ska ni verkligen ha en eloge.
- Tack. Det har inte varit lätt. - Sånt kräver en stor visionär.
Det är inget jag njuter av.
Men jag kan inte stå och se på när samhället tas över av blodsugare.
De attackerade en familjerestaurang i går. Har ni hört det?
En vampyr rövade bort två små barn och gjorde dem till vampyrer.
Och de små blodsugarna...
...mördade sin mamma och pappa.
De sög varenda blodsdroppe ur dem. Kan ni tänka er?
De ville väl bara överleva, de där små vampyrbarnen.
Precis som trumpetartranan.
Jo...
Men om trumpetartranan hotade människorna skulle vi utrota dem.
Man kan förstås försöka. Men de är bra på att försvara sig.
De går till motanfall.
Fast de är ingen match för en jägare.
Jag vet inte, jag... Ni ska nog inte underskatta dem.
- Vart vill du komma? - Det är en jävligt seg fågel, bara.
Vet du, det börjar dra ihop sig.
Jag har inte så mycket tid för tranor.
Det är lika bra att du berättar vad jag kan hjälpa dig med.
Det ska jag berätta, din skenhelige skit.
Du ska sluta förfölja vampyrer.
Du drar tillbaka ordern att stänga vampyrägda företag.
Och människors brott mot vampyrer ska straffas hårt.
Faktum är att du från och med nu älskar alla vampyrer.
Vakter!
Förlåt, men det där funkar inte längre.
Vi har kommit underfund med ert hypnostrick. "Blända", som ni säger.
Nu har vi skyddande kontaktlinser.
Vi har tagit reda på en hel del om er.
Vi har utvecklat avancerade vapen som steker vampyrer inifrån.
Och det är bara toppen av isberget.
Jag har väntat i åratal på att opinionen ska vända.
Och så bombade ni Tru-Blood-fabriken!
Plötsligt fanns inga hinder. Jag är ett geni. Tack för det.
Nu biter människorna tillbaka.
Sätt den här lömske jäveln bakom galler.
Vi har en fånge för säkerhetstransport.
Jason! Var har du varit?
Du kommer inte att tro vad som har hänt.
Sookie Stackhouse. Det här är vår fefarfar Niall.
Han ska hjälpa oss att döda Warlow.
- Är ni hungriga? Jag är utsvulten. - Ja.
Farfar Niall bara gick upp i rök helt plötsligt.
- Till en annan dimension, va? - Ja.
Farfar kan gå mellan världarna. Det är det knäppaste jag nånsin sett.
Han har spårat Warlow.
Som Bobba Fett, en intergalaktisk prisjägare.
- Du är väl inte från rymden? - Nej.
Inte intergalaktisk, men han reser i tid och rum, typ.
- När Warlow kommer... - Han har kommit. Warlow.
- När då? - Nån gång det senaste dygnet.
Hur då?
När du kanaliserade naturens minne med Claude drogs han hit.
Vad fan äter vi spagetti för?! Kom, så pålar vi honom!
Det finns några saker jag måste berätta för dig, Sookie.
Warlow är en vampyr som har varit besatt av vår familj i tusentals år.
Vi tillhör de ursprungliga feerna. Vårt stamträd är äkta.
Jag är kung i vår stam.
Är du kung?
I så fall är du en feprinsessa.
- Och jag är en feprins! - Genen hoppade över dig.
Har han jagat oss i tusentals år?
Han slaktade min by.
Jag var bara tre eller fyra år. Mamma sa åt mig att gömma mig.
Jag såg honom inte, men hörde hans namn.
Han mördade först alla andra och sen mina föräldrar.
Jag blev ensam kvar.
Så han dödade dina föräldrar också.
Jag spårade honom. Han visade sig för en av mina söner, John Stackhouse.
Och han lovade bort mig till Warlow i ett kontrakt.
Hundratals år senare, samma kväll som era föräldrar dog-
- lyckades Claudine stänga in honom i en mörk sfär.
- Hur kan vi stoppa honom? - I vår släktlinje har vi en kraft.
En hemlighet som har förts vidare i generationer.
Vi kan koncentrera ljuset till ett energiklot.
När kraften frigörs sker en explosion som dödar alla vampyrer den rör vid.
Skojar du?
För dig är det här en sista utväg.
Du är bara delvis fe och kan bara använda det en gång.
Efter det är du inte alls fe längre. Förstår du?
- Försök. - Jag har inte så mycket ljus kvar.
Du kan öva utan att förlora mer ljus.
Låt ljuset uppenbara sig och sedan sjunka tillbaka in i dig.
Försök.
Koncentrera dig.
Låt all din kärlek och all din smärta strömma in.
Alla hemligheter, förhoppningar och drömmar.
Och känn hur ljuset håller dig.
- Det är som solen. - Sookie, det är starkare än solen.
- Ska ni inte läsa upp rättigheterna? - Du har inga rättigheter, vampyr.
Det var inget vidare trevligt.
Kan de flyga?
Kockar, dags att hacka.
Glasstrutar, krabbkött, minirovor och inlagd ingefära.
Det var de obligatoriska ingredienserna till förrätten.
Nu blir maten hackad! Hon somnade för en timme sen.
- Tack, jag är skyldig dig en tjänst. - Jag skriver upp det på din nota.
Den här sockersmulan har en väldigt speciell gnista.
- Vad har du för problem, egentligen? - Det är säkrast att du inget vet.
- Var är Emma? Är hon oskadd? - Ja. Hon är inne.
Luna, då? Vi såg henne skifta på tv.
- Luna överlevde inte. - Jag beklagar verkligen, Sam.
- Får jag träffa Emma? - Hon sover. Kom tillbaka i morgon.
Sam, Luna skiftade på rikstäckande tv.
Det är farligt för alla hamnskiftare.
FBI kommer att utreda Luna. Snart hittar de Emma och dig också.
- Vi kan skifta eller gömma oss. - Är du säker?
Jag är din vän, och jag anser att det vore bäst om Emma följde med oss.
Tyvärr. Det går inte.
Hon är en varulv, Sam. Hon ska vara med sin familj, sin flock.
Förra gången fick Russell Edgington tag i henne och satte henne i bur!
Luna offrade livet för att rädda henne!
Jag beklagar Lunas död. Men Emma hör hemma hos oss!
Tror du verkligen att du är en bättre förälder än vi?
En ensamstående man som tvingar henne att gömma sig?
- Luna hatade varulvar. - Ska du lära Emma att hata sig själv?
Emma säger att hon vill stanna hos Sam.
- Du ska lära dig att hålla tyst! - Lägg av.
- Vi vill Emmas bästa. - Jag lovade Luna!
- Sam! - Emma.
- Kom, gumman. - Jag vill stanna hos Sam!
Sam!
Helt jävla galet.
- Sam! - Du hör hemma hos oss, raring.
Vi åker!
Jävlar.
God kväll, miss Burrell. Vill ni inte bjuda in mig?
Jovisst.
Kom in.
Jag vet inte om du hör mig.
Min gammelfaster Matilda låg i koma när jag var liten.
Doktorn sa att hon kunde höra om vi pratade.
Du sa att du kände vampyrernas smärta.
Jag undrar om du känner min.
Jag är rädd.
Världen verkar vara på väg att bli galen.
Jag har en hemsk känsla av att det råder kaos där ute.
Jag blev uppfostrad med människornas bibel.
Sen gav du mig vampyrernas bibel. Jag kanske inte tror på nån av dem.
Är du Lilith?
Är du Gud?
Himmelske fader, jag vet inte när jag bad senast.
Jag har känt girighet.
Och lusta.
Och vrede.
Jag har dödat människor. Jag har ljugit.
Jag har missbrukat ditt namn.
Jag ber om din förlåtelse.
Vaka över mina vänner. Om de är mina vänner.
Välsigna Jason. Han är en bra människa, och han har så ont.
Välsigna Sookie. Hon försökte döda dig, men hon var snäll mot mig.
Hon älskar dig, det vet jag.
Och välsigna Eric, trots hans ilska och villfarelser.
Välsigna Pam. Ge henne modet att släppa in glädjen.
Och välsigna Tara. Låt henne finna det hon söker.
Välsigna Sam, Lafayette, Arlene och alla människor i Bon Temps.
De vet inte vad de gör.
Och välsigna Hoyt, var han nu är.
Vaka över dem åt mig.
Och välsigna Bill.
Om du är han, eller han är du, låt honom komma tillbaka till mig.
Jag behöver honom.
Vi behöver honom allihop.
- Du ska rädda oss alla. - Hur då?
Du kommer att veta vad du ska göra. Lita på det du ser.
Nyheter från WATB. Vampyrkrisen.
Bilen är på väg längs Kinney Road.
En vampyr är tillfångatagen och har släpats i flera kilometer.
Du lever! Jag var så orolig.
Vi har kontaktat sheriffdistriktet som gör följande uttalande:
"Guvernör Burrell har fråntagit vampyrerna deras rättigheter."
"Därför har inget brott begåtts."
Vampyren som du berättade om förut...
Vampyren som släpades efter en bil.
Det du såg förut händer nu.
- Du kan se framtiden. - Jag kan se framtiden.
Alla kommer att brinna.